Jeg tager fri for at slappe af og ikke for at blive presset af dig.
- Hvorfor tager du mig så med? - Hold mund! Hold mund!
- Nej, jeg vil ikke holde mund! - Hold så kæft!
- Hvad vil De? - Jeg bor på etagen under Dem.
- Ja, og så? - Vil De godt holde op med at råbe?
Det må De undskylde.
- Er alt i orden, frue? - Ja.
- Slår De hende? - Hvad rager det dig?
Godt, jeg skal nok slappe af. Gå bare i seng igen.
Bedste, enten skrider du, eller også får du en på kassen.
- Lad hende være. - Hold kæft! Hold kæft!
Kan du ikke fatte det?
MINE HELTE
Hun bed mig, kællingen!
Ja, mor. Men... Hvem er De?
Ja. Hvor er hun henne? Hvad er der sket? Lad mig tale med hende.
Hvad gør vi med regningerne?
- Kan du ikke stå stille og svare? - Jeg tænker over det.
Hvad med Moutier? Han har ringet tre gange.
- Jeg kan godt give ham den. - Jeg tager mig af det.
- Har du fundet en bil til mig? - Folkevognen.
Du har den i weekenden, men du skal være tilbage mandag.
- Mange tak. - Det er dig, der er chefen.
- Skal du ikke have jakken af? - Jeg kører igen med det samme.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal hente farmor i Bordeaux.
- Hvad laver hun der? - Spis nu.
Hun er varetægtsfængslet.
Må jeg få en is?
- Spis dine bønner. - Hos farmor får jeg altid is.
- Vil du aldrig tale med mig igen? - Hvad skal vi tale om?
Er alt ikke blevet sagt?
Medmindre du har glemt en lille detalje, så sig endelig frem.
Hvad gør vi så?
Jeg ved det ikke... Ikke nu.
- Hvornår? - Når jeg kommer tilbage.
Mor, han spilder ud over det hele!
De kan gå nu.
- Lad mig nu bære din taske. - Du kan køre mig til stationen.
- Jeg kan lige så godt køre dig hjem. - Jeg gider ikke høre moralprædikener.
- Hvorfor gav du dem så mit nummer? - Skulle jeg rådne op i fængslet?
- Du kunne have ringet til far. - Ham taler jeg ikke med.
Du ved jo ikke, hvor jeg holder.
Mor, vent på mig. Vent. Vent nu...
- Hvorfor sloges du med en betjent? - Hvordan skulle jeg vide det?
Han var halvnøgen. Ikke alle voldelige ægtemænd er betjente.
- Hvad lavede du så på det hotel? - Jeg holdt ferie fra din far.
- Gå hen et andet sted og skændes! - Slap dog af. Hvor skal du hen?
- Goddag. - Goddag.
- Ja? - Har De rosinsnegle?
- Nej. Jeg har franskbrødsmadder. - Sandwich med paté og et glas rødvin.
- To. - To hvad?
- To sandwich og to glas rødvin. - Så gerne.
To glas rødvin, tak.
- De gav mig ikke engang noget mad. - Du er billigt sluppet.
Fordi han ikke havde nosser til at melde mig?
Han ville være blevet til grin i retten.
Hej, far. Ja, det er mig. Jeg ved det godt. Hun er her.
I Bordeaux. Nej, alt er helt fint.
Jeg kører hende hjem. Hun vil gerne tale med dig.
Kom nu, mor.
- Kom nu. - Undskyld.
Beklager, men hun er optaget.
Vi ringer igen, så snart vi kan. Ja, far.
- Farvel så længe. - Velbekomme.
- Du er småsulten, hva'? - Den minder mig om min bedstemor.
- Vi fik altid mellemmad klokken 11. - Klokken er ikke engang otte.
- Jeg tager med, men kun hvis jeg kører. - Nej, ikke tale om.
For øvrigt er det forbudt. Man skal være uddannet for at køre ambulance.
Enten det eller også sætter du mig af på stationen.
Er det så ja eller nej?
Hvis nu, og jeg siger bare hvis, jeg lader mig afpresse-
- slutter du så fred med far?
Jeg kunne ikke høre det.
Det er et løfte.
Gider du kigge på vejen?
- Opfør dig ikke som din far. - Hvordan har han det?
Som en olding. Forbered dig. Det er blevet værre.
- Overdramatiserer du ikke? - Du bor ikke sammen med ham.
- Er det dine cd'er? - Nej...
Godt, for de kan da slå en syg ihjel.
Men man kan vel alligevel ikke høre noget, når sirenen er på.
Hold op med det der. Sådan noget kan lukke butikken.
Vi er faret vild.
- Hvorfor tog du ikke motorvejen? - Fordi jeg har en aftale.
Jeg var bange for, at I ikke kunne finde herhen.
Tiemokos mor gør rent på det lokale sportscenter.
Sidste fredag var der politikontrol-
- og hendes papirer var åbenbart ikke i orden.
I hvert fald beholdt de hende.
- Tak. - Vil du stadig ikke have noget?
Hun fik en kollega til at give os besked, så vi kunne tage os af de små.
Uden dem kan de vel ikke udvise hende. Eller det håber vi ikke.
- Det er mit telefonnummer. - Tak.
Politiet var også på skolen, men børnene var allerede hentet.
I vores lille kvarter løber rygterne hurtigt, så han kan ikke blive.
- Har du brødre og søstre? - En søster.
- Hun er eksfiltreret til Strasbourg. - Eksfiltreret?
- Det er det ord, vi bruger i netværket. - Netværket?
Tiemoko skal i hvert fald væk herfra. Jeg henter lige hans ting.
Hvad? Hvorfor kigger du sådan? Det er et redningsnetværk.
Jeg kan da ikke bare se på, når mit land udviser folk på den måde.
Goddag, Tiemoko. Jeg hedder Olga. Har du lyst til at tage med os?
- Må jeg lige tale med dig? - Slip mig, det gør ondt!
Kom nu.
- Hvad har du gang i? - Hvad tror du? Det kan du vel se.
- Er du ikke for gammel til at adoptere? - Jeg skal jo bare skjule ham.
- Og hvis moren sendes hjem? - Hendes hjem er her.
Fint. Hvad så hvis de smider hende ud?
Hvad siger far til det?
- Så det er derfor, I er uvenner. - Det er også derfor.
- Hvad med fars helbred? - Hvis du er sådan, så tager vi toget!
Så let slipper du ikke... Pis.
- Ja, monsieur Moutier. - Sikke en fin taske.
Og De... Hvad mener De?
Jeg er bare blevet lidt forsinket. Jeg har pengene med.
- Vil du med mig på ferie? - Jeg er på vej.
Jeg har lagt min søns pyjamas i.
Tiemoko kan ikke så godt lide den, men den holder ham varm.
- Jeg er glad for, at De kom. - Du skal nok få din skide kuvert!
Værsgo.
Nå, men skal vi komme af sted?
God idé med en ambulance. Så kan vi køre gennem vejspærringerne.
Skal du ikke have elefanthuen af?
Som du vil. Du var også mest til hue.
Nogle er til hat, andre er til hue. Du er et hue-menneske.
- Mange tak. - Vi kan spise frokost ved havet.
- Nej, det er slet ikke på vejen. - Tag de små veje. Den her er grim.
- Du er virkelig trættende... - Sikkert, men gør det alligevel.
- Tror du ikke, han fryser? - Nu bekymrer du dig pludselig.
Jamen dog... den er god!
Sådan er hun bare.
Kan du lide krabbe?
Og vafler? Kan du lide vafler?
- Vi kan lige så godt nyde den friske luft. - Hvor skal vi hen?
Ved La Rochelle. Jo, hun var i Bordeaux, men det er kompliceret.
Stopper vi ikke hvert tiende minut, er jeg hjemme i eftermiddag.
Nej, lad nu være. Det taler vi om senere.
Ikke nu. Jeg ved det ikke.
Det smager godt, ikke?
Så siger vi det Kys børnene fra mig.
- Hilste du fra mig? Ja eller nej? - Ja, mor.
- Hvordan har de små prinser det? - Strålende.
- Jeg vil ikke blande mig, men... - Det ligner da ikke dig.
- Gift dig med hende. - Det var du længe om.
- Må jeg rejse mig? - Ja, men gå ikke for langt væk.
Lyttede jeg til dig, var jeg allerede gift tre gange.
Vi kunne holde en stor havefest med prinserne som brudesvende.
- Vi kan vel holde fest uden bryllup. - Det vil gøre hende glad.
- Hun har brug for tryghed. - Vi har fået to børn sammen.
Virker det ikke ret engageret eller hvad?
Du forstår det ikke, fordi du ikke er kvinde.
Og så burde du skifte arbejde, så du ikke altid var på farten.
Det sparer mig en lønning, og det er hårdt for tiden.
Men du er aldrig hjemme. Jeg har tænkt over det.
Jeg tror, du ville være en god advokat.
- Ved du, at man læser til advokat? - Ja, jeg er jo ikke totalt senil.
Hvis jeg skulle bruge en advokat, ville jeg tage dig.
Hvis far nu bliver syg igen, hvad så med drengen?
- Så kan du vel tage ham. - Nå ja.
- Måske skulle jeg spørge Stephanie. - Du kan da bare blive skilt.
Jacques! Jacques!
- Jacques! - Du vækker den lille.
- Hvor er han? - Han sover vel til middag.
Jacques!
Du skal ikke være bekymret.
Jacques!
- Han er her ikke. - Så er han vel ude at gå.
Jeg kan mærke, at der er noget galt. Jeg skulle ikke være taget af sted.
Er ambulancen til mig?
Sikke noget... Han tror, jeg står med en fod i graven.
Og hun råber og skriger.
Sød tanke. Men så slemt er det altså ikke.
Hej, far. Goddag, min dreng.
- Hvor var du henne? - På bordel. Ude og samle svampe.
- Vi kunne høre dig. - Hvorfor svarede du ikke?
Jeg var der jo ikke... Hun rejser uden at sige hvorhen.
Og så snart hun er tilbage, skælder hun ud.
Jeg sagde, hvor jeg var. Det her er Tiemoko.
- Hej. - Goddag, monsieur.
Det er Jacques, min mand. Hvad har du spist?
- Jean kom og drak aperitif. - Lægen sagde fem styk grønt hver dag!
Hvad er det her?
Kald ham bare bessefar. Det fortjener han.
Slip mig.
- Hvorfor smiler du? - Jeg sagde ikke noget.
...glæde og frihed.
Fortæl mig om ham...
Tag skoene af og tag hjemmesko på. Vi har alle størrelser. Og legetøj.
Vil du se legetøjet? Og vi har også ordentlig musik!
Fortæl mig om ham...
Når du er færdig, henter du så borgen og soldaterne under trappen?
Det skal jeg nok.
Jeg har lavet pomponerne. Kan du lide dem?
Hvad vil du have at spise?
Der må da være et eller andet, du kan lide.
Skal du ikke have huen af?
- Den dur ikke. - Det er nok batterierne.
Vi beder bessefar sætte nye i. Jacques! Hvor er din far?
Det ved jeg ikke.
- Sikke nogle fine hjemmesko. - Jacques!
- Tage dig ikke af det. - Jacques!
- Hvad laver du? - Jeg barberer mig.
Hvad med din hat? Tager du den af bare for at genere mig?
Kom ned, hvis du vil sige noget.
- Den lille skal bruge batterier! - Er her nogen?
- Det er Jean. - Så ham kan du godt høre.
Jeg er sikker på, at han ryger i smug.
- Helt ærligt, hvad synes du? - Han lader da til at have det godt.
Lægerne talte om eftervirkninger. Han gør underlige ting.
Han taber sine nøgler, glemmer brødet og laver lamper af alt.
Og han smiler for sig selv.
- Han er vel glad for at være hjemme. - Det tør siges.
Før var han altid ude, men nu tager han kun på svampejagt.
- Er det ikke godt, at han trives? - Han hører Nicole Croisille.
- Ja, så... - Men du holder jo altid med ham.
Det gode er, at det gør mig træt. Jeg sover på fem minutter.
Når jeg vågner, har jeg ikke ondt mere.
Sidste gang fik jeg nåle i røven.
Overalt. Jeg lignede et pindsvin.
Det værste er...
...storetæerne. Når nålene nærmer sig kan man ikke lade være at...
Men det virker.
Jeg har været der fem gange, og jeg føler mig yngre.
Kan du huske sidste måned? Jeg kunne knap nok stå ud af sengen.
- Jeg har ikke gigt mere. - Tag ham med.
- Jeg har ikke gigt. - Nej, men du prutter.
- Vi sidder altså og spiser. - Jean, prutter han eller ej?
- På svampejagt gør det ikke så meget. - Men hvad med hos slagteren?
Ikke mere om min tarmluft.
- Det kunne I lære noget af. - Du forbyder os at komme i køkkenet.
Sidder du ikke i køkkenet nu? Sæt den bare der.
Perfekt. Tak, Tiemoko.
- Hvordan har din søn det? - Han kører butikken som en bogholder.
Han forsømmer sin kone og går i kirke hver søndag. En rigtig kujon.
- Går du ikke i kirke? - Nej, jeg har jo gigt.
- Hvordan går det med dit arbejde? - Jeg overvejer at skifte job.
Jeg vil være advokat.
- Jeg laver sjov. - Dit fjols. Jeg troede på dig.
Jeg mangler en god advokat. Stadig ingen fyrolie.
- Jeg vidste det. - Jeg har sagt det til sekretæren.
- En stakkels pige på mindsteløn? - Hvad skal jeg gøre?
Ja, jeg er nået frem. Lige et øjeblik.
Godt, nu går vi i seng.
Og jeg forbyder jer at gå ud og tisse i haven.
- Har du noget calva? - Jeg har vist lidt blommebrændevin.
Jeg ved ikke, om jeg kommer hjem i morgen tidlig. Jeg bliver nok her.
Javel...
- Hvad gør vi med børnene? - Er vi nået dertil?
- De får det bedst hos dig. - Du har ikke ret til at ødelægge alt.
Det er ikke mig, der har ødelagt alt.
Jeg har jo sagt, at det var en fejltagelse. Hvad skal jeg gøre?
Jeg ville ønske, at jeg kunne gøre det om.
Spørgsmålet er, hvorfor det egentlig skete. Hvad sker der?
Jeg går nu. Er du her i morgen?
- Jeg taler i telefon. - Du skulle tage med på svampejagt.
- De er så smukke i år. - Hjem med dig. Ikke al den snak.
Jeg følger ham hjem.
- Hører du, hvad jeg siger? - Ja, jeg... Jeg ringer senere.
Maxime... Jeg vil gerne have, at vi finder ud af det her.
Farvel.
- Mor! - Jeg kommer.
- Hvad laver du? - Lukker skodden.
- Du skulle ikke have lagt på. - Hvorfor blander du dig!
Hvorfor blander du dig? Har jeg bedt om din mening?
Du har været urimelig hele dagen, og nu beder jeg om to minutters fred!
Det er kompliceret. Du trætter mig. Fatter du det? Du trætter mig!
Fryser du ikke?
Får jeg et kys? Må jeg så give dig et?
Kom nu.
Tak.
Kender du legen: Det bedste, jeg ved?
Man skal sige de ting, man kan lide. Man får det godt af det. Vil du prøve?
Godt, så begynder jeg.
Vandbakkelser med chokoladefyld.
Æbletærte med cremefraiche Macaron med saltet smør.
- Napoleonskager... - Må man kun sige kager?
Nej, lige hvad du vil. Jeg er bare vild med kager.
Siger du ikke Jacques?
Jo, jeg siger Jacques.
Jeg siger mor.
Og jeg siger jul. Jeg kan godt lide jul.
- Vil du læse en historie for mig? - Ja.
Lad mig se. "Det var juleaften..."
Var det dig, der skreg?
- Hvad er der sket? - Ikke noget.
Se ikke sådan ud, så ligner du hende endnu mere.
Det er vist på tide at finde de fine vinglas frem.
- Værsgo. - Tak.
Har du flyttet dragkisten?
Man er gammel, når man ikke flytter om.
- Men det sker aldrig med din mor. - Her er mange lamper.
Hun vil ikke sælge, så vi gemmer dem. Det gør vi med alt. Selv børn.
- Han er da sød. - Ja, og han bider ikke.
Det er godt, hun tager noget med hjem, ellers er hun altid på farten.
De hjemløse, blodtransfusioner, demonstrationer. Hun er her aldrig.
- Den lille vil holde hende hjemme. - Tager hun sig ikke af dig?
Jeg klager ikke, men det er som at være gift med en lastbilchauffør.
- Helt ærligt, hvordan går det? - Fint.
Din mor tror, jeg er blevet tosset, men ellers går det godt.
Hun er ikke vant til, at du er hjemme.
- Hun vænner sig til det. - Jeg irriterer hende i hvert fald.
Det er ikke kun det. Hun går og bekymrer sig.
Hun er bange for, at jeg stiller træskoene.
Det var en blodprop.
Det er bare en advarsel. Hvorfor skulle det ske igen?
Var det så vel, skulle jeg vel ikke spise så mange piller.
I må hellere vænne jer til, at jeg kan gå hen og forlade jer.
Du behøver måske ikke at gøre det lige med det samme.
Jeg har altid gjort tingene tidligt. Se bare dig.
Så er det igen min skyld.
Jeg har altid tænkt, at jeg var for ung, da jeg fik dig.
Havde vi ventet, var det ikke blevet dig. Så havde du ikke været her.
Så... jeg fortryder ikke.
Jeg hørte den her første gang det år, hvor jeg mødte din mor.
Og det næste år blev du født.
Tager du snart hatten af, eller sover du også med den på?
Din mor er bange for træk. Jeg er skrøbelig.
- Hvad med en elefanthue? - Nu går jeg.
Hvor skal du hen?
Tænk, at man skal være ved at dø for at påskønne det her.
Har du en cigaret?
Min blodårer brister vel ikke på grund af en enkelt smøg?
Jeg holdt op for to år siden. Du kunne vel lade, som om du huskede det.
- Nu savner jeg din kone. - Når du tisser udenfor?
Når jeg har brug for medfølelse. Hun lader mig altid tænde sin cigaret.
- Det er da ikke særlig sympatisk. - Hun er en dejlig kvinde.
- Er hun ikke pisseirriterende? - Er det måske en fejl?
Jacques!
- Det gælder om ikke at kede sig. - Du behøver ikke at svare.
- Hvad lavede I? - Vi havde en lille mandesnak.
Din gylp står åben.
- Har du set min julepynt? - Julepynt?
Ja, glaskuglerne og guirlanderne.
- Jeg ved godt, jeg er trættende. - Det er september, mor.
Og hvad så hvis jeg har lyst til, at det er jul?
- Tag din hat på! - Ja.
Det er fint. Skynd dig nu ind, så du ikke bliver kold.
Godmorgen, lille ven.
- Hvorfor alt det lys? - Det tiltrækker julemanden.
- Det er da ikke jul. - Her kommer han flere gange.
Kom og sæt dig ned.
- Hvad vil du have? Varm chokolade? - Godmorgen.
Hej.
Min mad? Hvorfor giver du ham den? Du kunne da lave en anden.
Hvor gammel er du? Spis din kiwi.
Han kommer nok til eftermiddagsteen.
- Hvem? - Julemanden.
Hvis vi er heldige, ser vi ham måske. Ikke, bessefar?
- Hvorfor går bessefar i kjole? - Fordi han er en gammel gnavpot.
Når du har taget skihuen af, kan du kritisere andre.
- Jeg skal tisse. - Hvorfor siger du det?
- Skal jeg gå med? - Nej, jeg kan godt selv.
- Hvad har jeg gjort? - Har du målt dit blodtryk?
- Godmorgen. - Godmorgen, min dreng.
Går man halvnøgen ud, bliver man forkølet.
- Du bad om det. - Ikke uden hat.
- Sikke en god stemning. - Hold godt fast i dine madder.
Og jeg nægter at klæde mig ud som julemand.
- Hvem har bedt dig om det? - Jeg kender dig.
Jeg skal købe julegaver i dag, så jeg kan ikke tage den lille med.
- Jeg kan godt passe ham. - Nej, jeg vil da nødig trætte dig.
Hold nu op, mor. Undskyld, jeg blev sur i går.
- Undskyld. Er jeg så tilgivet? - Jeg har faktisk brug for dig.
- Din far passer den lille. - Jeg skal på svampejagt.
- Du kan da bare tage ham med? - På svampejagt?
Hvorfor købe gaver? Du kan da bare pakke noget ind.
Fordi han er sort?
For fanden, jeg har hængt julepynt op den halve nat.
Var der ellers noget? Skal jeg købe nogen rensdyr?
- Undskyld, vi forstyrrer. - Ringeklokken dur vist ikke.
- Jeg må hellere få den repareret. - Sid ned og få en kop kaffe.
- Nej, ellers tak. - Skulle du ikke ud og lave puha?
Så skynd dig dog.
Undskyld. Alderen trykker.
Manden siger, hun er med i et netværk, og at De hentede barnet.
Og det tror De på?
Naboen så barnet gå ind en ambulance og skrev nummerpladen ned.
- Den svarer til den i Deres forhave. - Drengen skal sendes hjem.
Vi tog den lille med, men vi satte ham af hos nogle venner i Paris.
- Kan vi få en adresse? - Jeg har også navne på nogle jøder.
- Tag det ikke på den måde. - Hvordan skal jeg så tage det? Sådan?
- Du skal ikke være bange. - Det der har De ikke ret til, madame.
- Jeg bliver hos dig. - Nu må De slappe af, madame.
Du skal ikke være bange.
- Sigtede De på mig? - Nej, for så havde jeg ramt dig.
- De skal ikke sige du til mig. - Det her er mit hus.
Enten svarer De, eller også må vi tage Dem med.
- Vær venlig at følge med. - Jeg smadrer jeres nosser.
Så er det nok. Jeg sagde, så er det nok!
Hvis De vil have en vidneforklaring, så kommer vi selv. Slip hende!
Jeg forbyder Dem at røre hende!
Hvad er der med Dem?
Slås De med en ældre kvinde, fordi hun har hjulpet et barn?
Hvis det er Deres job, ville jeg overveje at sige op.
Næste gang ringer De vel ikke engang på, men bryder bare ind.
De ender med at blive privatiseret.
Hvordan kan De se Deres børn i øjnene? Hvad siger De til dem?
At De har taget fejl, at De har løjet, at De aldrig har hjulpet andre?
At De burde have lavet noget andet? Men hvad? Hvad?
Advokat?
Det ville nok ikke gøre den store forskel.
Er De lykkelige?
Det er jeg ikke.
Jeg laver aftaler med alderdomshjem om at sende de gamle til genoptræning.
Jeg ved ikke, om de virkelig har brug for det, men det giver penge.
Jeg arbejder i døgndrift, er et svin, og min kone er mig utro.
Skal I tage nogen med, så er det mig. Hun slår jer også bare.
- Jeg kan ikke høre noget. - De er nok gået igen.
Det må være genetisk. De er jo skingrende gale begge to.
Vi må hellere få tøj på, hvis vi skal på svampejagt.
- Jeg kommer. - Jeg skal nok gøre det.
Drik din appelsinjuice.
- Er du fattig? - Hvorfor spørger du om det?
Har du ikke penge nok til at købe en rigtig bil?
- Man må ikke tale i telefon i bilen. - Det er jo ingen rigtig bil!
Jeg er på vej, men der er et mindre problem. Jeg er ikke alene.
Nej, den lille.
Vil du tage ham med? Nej, ikke aflyse. Jeg har forberedt en madkurv.
Fint nok. Vi ses foran butikken.
Deres søn bliver ikke glad, når han hører, De er på svampejagt.
- Så lad være med at sige det. - Lægen har sagt, at De skal hvile Dem.
Isabelle, jo mere jeg ser på Dem, desto mere fortryder jeg.
Jeg skulle ikke have givet min søn butikken.
Jeg skulle have byttet den for hans kone.
En smuk kvinde bør ikke være her mellem søm og skruer.
Hun skal ud i den fri luft. Bed min søn tage Dem med til havet.
Eller ud i skoven. Kronhjortene er i brunst nu.
Ikke mere pjat. Skynd Dem af sted, før han kommer.
Jeg vil gerne ud at fiske.
- Speederen i bund! - Har du dem?
Goddag, madame Bernard.
- De har ingen jule-træstamme. - Underligt.
Så laver jeg den bare selv. Du kan ikke lide jule-træstamme, vel?
Jeg laver en Hellig Tre Kongers Kage eller æbletærte med cremefraiche.
- Hvem skulle klage over det? - Jeg er stolt. Du er en god dreng.
- Fordi jeg ikke kan lide jule-træstamme? - Fordi du sagde dem imod!
Det er det, man skal lære sine børn. Resten er bare varm luft.
Tror du, vi kunne lære dig noget? At vi havde styr på noget?
Vi gjorde vores bedste... som dig. Og nu skal jeg finde en julemandsdragt.
Vent, lad mig tage taskerne. Vent.
Kom med den. Lad mig bære dem.
Vi får først julemandsdragterne sidst i november.
- Det er jo halloween nu. - Det er ikke det samme.
Jeg har kun en klovn, en Iron Man og en Noddy.
Det er som med kagerne. Man må lave alt selv. Har De et kunstigt skæg?
Ja, det har jeg vist.
- Jeg skal lige et sted hen. - Hvorhen?
- Mor... - Jeg har forstået.
Vi mødes om en time ved kirken. Er det okay?
Jeg skulle have taget strikketøj med, men jeg kan jo jogge lidt.
- Mangler du noget? - Frimærker. Dem kan man altid bruge.
Og en lottokupon.
- Spiller du lotto? - Jeg har også mine hemmeligheder.
Goddag, Maxime. Hvordan har din mor det?
- Hils hende. - Det skal jeg nok.
- Jeg beklager. - Jeg blev bekymret.
- Jeg slap for at komme i spjældet. - Vil du ikke sidde ned?
- Jo. - Vil du drikke noget?
- En kaffe som dig. - Kan vi få en kaffe? Tak.
- Hvor er børnene? - Hos min søster til kl. 15.
- Så har vi tid nok. - Ja, det har vi.
- Jeg bliver nok her nogle dage. - Du gemmer dig hos din mor.
Jeg er glad for, at du ringede.
- Jeg tror ikke, at jeg kan tilgive dig. - Det beder jeg heller ikke om.
Jeg beder dig bare vågne op. Du er som et spøgelse.
Du har lukket af. Du lader mig ikke nå ind til dig.
- Værsgo. - Tak.
Du må fortælle mig, hvad der foregår. Du bliver nødt til at tale om det.
Jeg kan ikke mere.
Jeg bestikker folk for at få opgaver. Det har jeg gjort i et halvt år.
Man går på kompromis for at kunne klare konkurrencen.
En dag opdager du, at du har svigtet det, du selv troede på.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Du har dummet dig, men du skal da ikke miste troen.
- Måske lever jeg i et forkert århundrede. - Du ser det forkerte sted hen.
Jeg er dit århundrede.
- Hvor er du? - Kurv, kurv!
Kurv.
- De er bedst i en omelet. - Med pomfritter?
Ikke fra MacDonald's. De skal være store, bløde og hvide.
- Adr! - Nej, ikke adr.
Men der er en ting, der er bedre, og det er Olgas kartofler.
Så er man... Du må bede hende lave dem.
Se... Det er derfor, man skal have Jean med på svampejagt.
Han er håbløs, men myg elsker ham. Og er der myg, er der kantareller.
- Er der ulve her? - Ikke så vidt jeg ved.
Her er jo kun gamle mænd som os. Vi er ikke værd at æde.
Men nu hvor her er frisk kød, kan det ændre sig...
...for det er dejlig mørt.
Bessefar, er du okay?
Jeg skulle have spist min kiwi her til morgen.
Og lige én ting! Næste gang du siger bessefar, gør jeg dig arveløs.
Hvis du vil have et godt grin-
- kan jeg fortælle dig, hvordan Jean røg i nælderne-
- på flugt fra et vildsvin.
- Hvad griner I af? - Vi snakker om dig.
Hvor hyggeligt.
Det vigtigste på en svampetur, det er er frokosten.
Det være sagt, så er stedet også meget vigtigt.
Stedet er det, der kendetegner en professionel.
Nogle tør ikke skille brombærgrene ad. Andre viger for myrer.
Holder man sig på den slagne vej, finder man aldrig et godt sted.
Men det har vi fundet.
Hvor er naturen dog smuk.
Sådan, bedste, gang i fodtøjet!
Åh nej.
Det er da bare løgn.
- Er der noget galt? - Nej.
Troede De, at De slap så let? Vi er ikke privatiserede endnu.
Vi kører Dem hjem.
Luk døren op.
- Vil du køre? - Ja.
Nu har du vel ikke glemt frimærkerne?
- Hvad er der? - Ikke noget.
Har du bemærket, at jeg ikke stiller spørgsmål?
Jeg spekulerer over, hvor længe du holder.
Så, der kommer julemanden.
- Det er latterligt! - Prøv det nu.
- Jeg har skæg. - Så han ikke genkender dig.
- Du skal ikke være den gamle nar. - Jeg har ikke profilen.
Se lige dragten. Kunne I ikke gøre det bedre?
- Ikke mere brok. - Julemanden findes ikke.
Jo hurtigere han finder ud af det, desto bedre.
Hvad har I købt til ham? I forkæler ham.
Hvad skal han med legetøj? Køb en kuffert og en ny elefanthue.
Prøv den her.
Man kan virkelig godt mærke, at du har været syg.
Har du spist brombær?
- Hvorfra ved du det? - Jeg gætter.
Den er ikke så praktisk. Må jeg?
Hvad har I ellers lavet?
Jeg kørte bilen. Onkel Jacques siger, at jeg er god til det.
Det er svært at værre en dårligere chauffør end ham, din onkel Jacques.
Kom, så skal du op.
- Er du klar? - Ja.
Opsedasse.
- Hvad lavede I bagefter? - Jeg kunne godt lide svampene.
- Og den nøgne dame. - Den nøgne dame?
- Der kan man bare se. - Kommer hun?
- Din mand vil tale med dig. - Kom nu, eller jeg går min vej.
Gider du tørre ham? Jeg kommer.
Jeg skulle have været ude og fiske med Jean.
Jacques!
Kan du lege Det bedste, jeg ved?
En ting er julemanden, men ikke den her.
Hvis du absolut vil gøre mig til grin, så sig bare til.
Det ser da ikke så dårligt ud.
Jeg er glad for, du er glad. Bare gør grin med mig.
Vær nu lidt sød og byd mig op til dans.
Han skal se dig inde fra køkkenet. Når vi banker på ruden, forsvinder du.
- Hvordan skal jeg forsvinde? - Du løber din vej.
- Hvis han løber efter mig? - Så tager jeg billeder.
Hvis nogen spørger, så er jeg i værkstedet.
For at fylde min sæk.
Er her nogen?
Ja?
Jeg ringede på, men den virker vist ikke.
- Jeg skal reparere den. - Jeg kommer efter Tiemoko.
- Mon vi får julemanden at se? - Måske er han ude ved træet.
- Skal vi ikke advare onkel Jacques? - Jo, vi skal.
- Hvor er han? - Han går glip af det hele igen.
Pas godt på. Vi er der næsten.
- Må jeg godt kigge? - Ja.
- Skal jeg lægge den her? - Ja, jeg tager de andre med.
Mor!
Goddag, jeg hedder Sally. Jeg er Tiemokos mor.
- Goddag. - Vil du præsentere dine venner?
Han hedder Maxime. Det er hans mor. Og ham der er onkel Jacques.
Vi har bagt kage. Vil du også have noget?
Lidt te?
- Tak. - De må gerne blive her.
Det er venligt af Dem, men jeg skal hente min datter i Strasbourg.
- Har De brug for noget? - De har allerede gjort så meget.
Vi har da ikke gjort noget. Tiemoko er sådan en sød dreng.
Han har været så tålmodig. Bessefar er ikke altid lige nem.
- Har De et sted at tage hen? - Jeg har en søster i Marseille.
- Jeg kan køre Dem. - Til Marseille?
Til Strasbourg, så De kan hente Deres datter.
Nej, jeg tager toget.
- Tag bolden med ud i haven. - Må jeg det?
Selvfølgelig.
Han har været så tapper. Vi vidste jo ikke, om De blev løsladt.
De har ikke løsladt mig.
Jeg har arbejdet i Frankrig i ni år. Jeg gør rent på deres skoler.
De gav mig håndjern på foran alle. Og kørte mig væk i politibil.
De låste mig inde som en kriminel.
Og jeg stak af som en kriminel.
Jeg har ikke engang fået sagt tak.
Må vi ikke godt hjælpe Dem?
- Jacques. - Hvad?
- Gør noget? - Hvad?
Du skal lette røven. Ja, du skal!
Vi kan da ikke bare gøre ingenting. Hvorfor er alle så bange?
Alle passer bare deres! Ingen gør noget!
Man kan intet gøre. Aldrig! Det er jeg dødtræt af!
Jeg kører dem til Paris.
Jeg har tjekket togtiderne til Strasbourg. Hun kan nå toget i aften.
Tak.
- Han skal ikke rejse alene. - Han er sammen med sin mor.
Jeg taler om din far.
Hvis han får et nyt slagtilfælde, så skal han ikke tage alene af sted.
- Det er ikke aktuelt. - Nej, men du skal vide det.
Jeg væmmes ved verden.
Nogle morgener har jeg bare lyst til at græde. Jeg skammer mig sådan.
Jeg står udelukkende op for din fars skyld, ellers ville jeg ikke stå op.
Han har brug for, at du laver hans appelsinjuice.
Jeg skulle ikke have skældt ud. Det er ikke hans skyld.
- Mor, han er vant til det. - Det er rigtigt.
- Hvor er han? - Han leger med den lille.
Har han taget sin hat på?
Det håber jeg søreme. Ellers skal han få med mig at gøre.
Jacques!
Tiemoko! Jeg har fundet den.
- Den lå mellem græskarrene. - De ringer, ikke?
- Det lover jeg. - Op på mine skuldre.
Du er altid velkommen her. Du kan bare komme. Vi er her altid.
Værsgo, her er Deres pakke.
Endnu en gang tak.
- Tiemoko? - Tak.
Syltetøj til de små prinser. Ring, når du er fremme.
Det bliver for sent. Jeg ringer i morgen.
Kom snart igen. Man ved jo aldrig, vel?
- Drej! Drej! - Hen mod mig! Der er et hegn.
Skal de køre i grøften?
Lad ham. Det er hans arbejde. Han kører bedre end dig.
Du dirigerede ham ned i grøften.
- Du trætter mig. - Så spis nogen kiwier.
- Skulle du absolut give ham en lampe? - Det var julemanden.
Pas nu godt på dig selv.
- Ser du det samme som mig? - Jeg har ikke set noget.
- Er det her nu klogt? - Det ved jeg ikke.
Men det er absolut nødvendigt.
Vi er i Paris om to timer. Jeg tror, vi når det.
Maxime, sætter du musik på?
- Gør det noget? - Det er helt i orden.
Er det Deres ambulance?
Det er, så vi kan køre gennem vejspærringerne.
Jacques!
Hvad lavede du? Hvad lavede du, før jeg kom?
Har du tisset i min have igen?
Det er ikke det samme, når man er alene.
Sig til næste gang, så holder jeg dig med selskab.
Det værste er, at du kunne finde på det.
Jeg skulle aldrig have giftet mig med en lastbilchauffør.
Mon hun ringer, hvis hun får brug for os?
- Ville du gøre det? - Nej.
- Men jeg ville gøre det forkerte. - Det gør du af og til.
- Er det så svært at tage sko på? - Ikke hvis du tager hat på.
- Hvad er det her? - Ti stille. Hvad med svampepigen?
- Hvilken pige? - Hende uden tøj på.
- Nå, hende. Hun er slet ikke min type. - Ikke? Hvad er din type?
De helt usædvanlige kvinder.
Undskyld.
Vent lidt.
- Jeg vil gerne have, at De ringer. - Det skal jeg nok.
- Lover De mig det? - Ja.
Hej... farvel.
På gensyn.
Jacques!
- Telefonen... - Kunne du måske stå op?
På det her tidspunkt kan det kun være til dig.
Mor.